assultatus
Latin
Etymology
Perfect passive participle of assultō
Inflection
First/second declension.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | assultātus | assultāta | assultātum | assultātī | assultātae | assultāta | |
Genitive | assultātī | assultātae | assultātī | assultātōrum | assultātārum | assultātōrum | |
Dative | assultātō | assultātae | assultātō | assultātīs | assultātīs | assultātīs | |
Accusative | assultātum | assultātam | assultātum | assultātōs | assultātās | assultāta | |
Ablative | assultātō | assultātā | assultātō | assultātīs | assultātīs | assultātīs | |
Vocative | assultāte | assultāta | assultātum | assultātī | assultātae | assultāta |
This article is issued from
Wiktionary.
The text is licensed under Creative
Commons - Attribution - Sharealike.
Additional terms may apply for the media files.