käärme
käärme (Finnisch)
Substantiv
Singular | Plural
| |
---|---|---|
Nominativ | käärme | käärmeet
|
Genitiv | käärmeen | käärmeiden, käärmeitten
|
Partitiv | käärmettä | käärmeitä
|
Akkusativ | käärmeen | käärmeet
|
Inessiv | käärmeessä | käärmeissä
|
Elativ | käärmeestä | käärmeistä
|
Illativ | käärmeeseen | käärmeisiin
|
Adessiv | käärmeellä | käärmeillä
|
Ablativ | käärmeeltä | käärmeiltä
|
Allativ | käärmeelle | käärmeille
|
Essiv | käärmeenä | käärmeinä
|
Translativ | käärmeeksi | käärmeiksi
|
Abessiv | käärmeettä | käärmeittä
|
Instruktiv | — | käärmein
|
Komitativ | — | käärmeineen- + Possessivsuffix
|
Aussprache:
- IPA: [ˈkæːrme]
- Hörbeispiele: —
Bedeutungen:
- Schlange (Lebewesen)
Beispiele:
- [1]
This article is issued from
Wiktionary.
The text is licensed under Creative
Commons - Attribution - Sharealike.
Additional terms may apply for the media files.