râvni
Romanian
Etymology
From Slavic *rьvьnovati.
Conjugation
conjugation of râvni (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a râvni | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | râvnind | ||||||
past participle | râvnit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | râvnesc | râvnești | râvnește | râvnim | râvniți | râvnesc | |
imperfect | râvneam | râvneai | râvnea | râvneam | râvneați | râvneau | |
simple perfect | râvnii | râvniși | râvni | râvnirăm | râvnirăți | râvniră | |
pluperfect | râvnisem | râvniseși | râvnise | râvniserăm | râvniserăți | râvniseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să râvnesc | să râvnești | să râvnească | să râvnim | să râvniți | să râvnească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | râvnește | râvniți | |||||
negative | nu râvni | nu râvniți |
Derived terms
This article is issued from
Wiktionary.
The text is licensed under Creative
Commons - Attribution - Sharealike.
Additional terms may apply for the media files.