aineistua
Finnish
Etymology
aine (“matter”) >
Conjugation
Inflection of aineistua (Kotus type 52/sanoa, no gradation) | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
indicative mood | ||||||
present tense | perfect | |||||
person | positive | negative | person | positive | negative | |
1st sing. | aineistun | en aineistu | 1st sing. | olen aineistunut | en ole aineistunut | |
2nd sing. | aineistut | et aineistu | 2nd sing. | olet aineistunut | et ole aineistunut | |
3rd sing. | aineistuu | ei aineistu | 3rd sing. | on aineistunut | ei ole aineistunut | |
1st plur. | aineistumme | emme aineistu | 1st plur. | olemme aineistuneet | emme ole aineistuneet | |
2nd plur. | aineistutte | ette aineistu | 2nd plur. | olette aineistuneet | ette ole aineistuneet | |
3rd plur. | aineistuvat | eivät aineistu | 3rd plur. | ovat aineistuneet | eivät ole aineistuneet | |
passive | aineistutaan | ei aineistuta | passive | on aineistuttu | ei ole aineistuttu | |
past tense | pluperfect | |||||
person | positive | negative | person | positive | negative | |
1st sing. | aineistuin | en aineistunut | 1st sing. | olin aineistunut | en ollut aineistunut | |
2nd sing. | aineistuit | et aineistunut | 2nd sing. | olit aineistunut | et ollut aineistunut | |
3rd sing. | aineistui | ei aineistunut | 3rd sing. | oli aineistunut | ei ollut aineistunut | |
1st plur. | aineistuimme | emme aineistuneet | 1st plur. | olimme aineistuneet | emme olleet aineistuneet | |
2nd plur. | aineistuitte | ette aineistuneet | 2nd plur. | olitte aineistuneet | ette olleet aineistuneet | |
3rd plur. | aineistuivat | eivät aineistuneet | 3rd plur. | olivat aineistuneet | eivät olleet aineistuneet | |
passive | aineistuttiin | ei aineistuttu | passive | oli aineistuttu | ei ollut aineistuttu | |
conditional mood | ||||||
present | perfect | |||||
person | positive | negative | person | positive | negative | |
1st sing. | aineistuisin | en aineistuisi | 1st sing. | olisin aineistunut | en olisi aineistunut | |
2nd sing. | aineistuisit | et aineistuisi | 2nd sing. | olisit aineistunut | et olisi aineistunut | |
3rd sing. | aineistuisi | ei aineistuisi | 3rd sing. | olisi aineistunut | ei olisi aineistunut | |
1st plur. | aineistuisimme | emme aineistuisi | 1st plur. | olisimme aineistuneet | emme olisi aineistuneet | |
2nd plur. | aineistuisitte | ette aineistuisi | 2nd plur. | olisitte aineistuneet | ette olisi aineistuneet | |
3rd plur. | aineistuisivat | eivät aineistuisi | 3rd plur. | olisivat aineistuneet | eivät olisi aineistuneet | |
passive | aineistuttaisiin | ei aineistuttaisi | passive | olisi aineistuttu | ei olisi aineistuttu | |
imperative mood | ||||||
present | perfect | |||||
person | positive | negative | person | positive | negative | |
1st sing. | — | — | 1st sing. | — | — | |
2nd sing. | aineistu | älä aineistu | 2nd sing. | ole aineistunut | älä ole aineistunut | |
3rd sing. | aineistukoon | älköön aineistuko | 3rd sing. | olkoon aineistunut | älköön olko aineistunut | |
1st plur. | aineistukaamme | älkäämme aineistuko | 1st plur. | olkaamme aineistuneet | älkäämme olko aineistuneet | |
2nd plur. | aineistukaa | älkää aineistuko | 2nd plur. | olkaa aineistuneet | älkää olko aineistuneet | |
3rd plur. | aineistukoot | älkööt aineistuko | 3rd plur. | olkoot aineistuneet | älkööt olko aineistuneet | |
passive | aineistuttakoon | älköön aineistuttako | passive | olkoon aineistuttu | älköön olko aineistuttu | |
potential mood | ||||||
present | perfect | |||||
person | positive | negative | person | positive | negative | |
1st sing. | aineistunen | en aineistune | 1st sing. | lienen aineistunut | en liene aineistunut | |
2nd sing. | aineistunet | et aineistune | 2nd sing. | lienet aineistunut | et liene aineistunut | |
3rd sing. | aineistunee | ei aineistune | 3rd sing. | lienee aineistunut | ei liene aineistunut | |
1st plur. | aineistunemme | emme aineistune | 1st plur. | lienemme aineistuneet | emme liene aineistuneet | |
2nd plur. | aineistunette | ette aineistune | 2nd plur. | lienette aineistuneet | ette liene aineistuneet | |
3rd plur. | aineistunevat | eivät aineistune | 3rd plur. | lienevät aineistuneet | eivät liene aineistuneet | |
passive | aineistuttaneen | ei aineistuttane | passive | lienee aineistuttu | ei liene aineistuttu | |
Nominal forms | ||||||
infinitives | participles | |||||
active | passive | active | passive | |||
1st | aineistua | present | aineistuva | aineistuttava | ||
long 1st2 | aineistuakseen | past | aineistunut | aineistuttu | ||
2nd | inessive1 | aineistuessa | aineistuttaessa | agent1, 3 | aineistuma | |
instructive | aineistuen | — | negative | aineistumaton | ||
3rd | inessive | aineistumassa | — | 1) Usually with a possessive suffix. 2) Used only with a possessive suffix; this is the form for the third-person singular and third-person plural. | ||
elative | aineistumasta | — | ||||
illative | aineistumaan | — | ||||
adessive | aineistumalla | — | ||||
abessive | aineistumatta | — | ||||
instructive | aineistuman | aineistuttaman | ||||
4th | nominative | aineistuminen | ||||
partitive | aineistumista | |||||
5th2 | aineistumaisillaan |
Synonyms
- (to materialize/-ise, become material): aineellistua
This article is issued from
Wiktionary.
The text is licensed under Creative
Commons - Attribution - Sharealike.
Additional terms may apply for the media files.